Resync: Xenzai[NEF]
CIAO FRA ROMA
KJÆRLIGHETSFONTENEN
Bra jobbet, alle sammen.
Har noen sett Stacy?
-Stacy, hvor er dere? -Hei, sjef. Bord fire. Kom til oss.
Så du den søte fyren ved Moneten?
Ja. Han som pustet på Moneten? Jeg tilkalte vaktene.
Det er nok best jeg holder meg unna, med min historie.
-Er det til meg? Takk! Jeg er så sulten! -Utstillingen går bra. For Beth!
-Vår fryktløse leder. -Godt jobbet.
Takk, alle sammen.
-Herregud. Er det Brady Sacks? -Beths eks? Hvor?
Ikke morsomt. Jeg skal si dere hvorfor.
For hvis Brady var så frekk å dukke opp her,
-på min tilstelning, etter at han... -Kastet deg som søppel?
Rev ut hjertet ditt og matet det til duene?
Kom igjen. Selv ikke jeg er over det ennå.
Det er jeg. Virkelig. Brady Sacks? Hva så? Det sier jeg.
Står han rett bak meg?
-Brady... -Å, ja...
-Bra program. -Bra program, dere.
Hva gjør du her?
Jeg vet du er opptatt, men det er noe jeg må si til deg.
Noe jeg tror vil gjøre opp for det jeg gjorde mot deg.
OK.
Jeg har tre ord til deg, Beth Martin.
-Jeg tok feil. -Sa han nettopp at han tok feil?
For et år siden, da jeg slo opp med deg, følte jeg
at du brydde deg mer om jobben enn om meg.
Ja, jeg husker veldig godt, Brady,
da du slo opp med meg i Applebee's.
Jeg beklager det, men jeg er her for å si at...
....jeg forstår.
-Hører du? -Knapt. Tror han sa at han forstår.
Å, han forstår!
Jeg er klar til å hoppe i det igjen, på ordentlig.
Vil du hoppe i det igjen?
Ja.
Jøss.
Ja. Jeg mener, kanskje. Hvis det går sakte.
Du hjalp meg forstå at det spiller ingen rolle hvor hardt noen jobber,
så lenge man elsker dem nok.
Ja. Jeg kan ikke tro at du sier det. Jeg er litt overveldet.
Jeg møtte noen som jobber like hardt som deg,
først nå kan jeg akseptere det.
-Vi skal forlove oss! -Beth skal forlove seg!
Hørte jeg rett?
Vår vert og kurator, Beth Martin, skal forlove seg?
Nei. Jeg skal ikke forlove meg!
Ikke i kveld, ikke med ham.
Å, pokker.
Men kanskje en gang i fremtiden. Jeg vet ikke. Med en annen.
Må se hvordan det utvikler seg. OK?
Det var i det minste ikke i Applebee's.
Verste dagen noensinne.
-Joan? -Søster! Gjett hva? Jeg skal gifte meg!
Hurra.
Han heter Umberto. Umberto! Hvor sexy er det?
Vi møttes på flyet til Italia for to uker siden,
og nå skal vi gifte oss. I Roma.
Jøss. Det... Joan. Jøss.
Han er den rette. Jeg vet det. Jeg gleder meg til du møter ham.
Og når jeg gjør det, vil jeg ha kjent ham nesten like lenge som du har.
Du er ikke akkurat noen rollemodell når det gjelder forhold.
Kanskje ikke, men det er fordi jeg har et forhold til jobben min.
Jeg elsker jobben min. Når jeg finner en fyr jeg liker mer enn jobben,
vet jeg at han er den rette.
Det du trenger er en mannlig versjon av deg selv.
Trenger ikke være blond.
Du vet at jeg bare mener godt, men to uker?
Det er ikke lenge nok. Det er ikke tid nok til kredittsjekk.
Når man vet det, trenger man ikke bevis. Man bare vet det.
-Vær glad for meg. -Jeg er det! Jeg er det.
Jeg er det.
Hun er fortapt. Møter man en italiensk fyr på første klasse, dater man ham.
-Man gifter seg ikke. -Hun er så heldig.
Tenk å jobbe på et sted hvor de sorterer menn i klasser.
Hva? Jeg må bare si det.
Lillesøsteren min skal gjøre sitt livs største tabbe,
og jeg kan ikke gjøre noe med det.
-Hun ble tatt med storm. Det skjer. -Nei, det gjør det ikke.
Istedenfor å jakte på eventyret, kan man fokusere på arbeidet. Det gjør jeg.
Og vet du hva? Jeg har aldri vært gladere.
Vel, du må være ekstatisk.
Og fortsatt single, forstår jeg.
Vi kan visst begynne. Om ni dager skal vi holde
årets viktigste begivenhet,
Styrets årlige Gullsirkel-galla.
I år er kveldens spesielle installasjon
ideen til vår yngste, og derfor minst erfarne kurator.
En utstilling med smerte som det sentrale temaet. Statusrapport.
Fjorten av stykkene er på plass,
og tre av de fire gjenværende er på vei.
-Og det siste stykket? -Slater Bradley-stykket.
Ja, utstillingens hovedstykke, hvor er det?
Vi løser noen forsikringsproblemer i siste liten.
Siste liten? Jeg liker ikke lyden av det.
Det kommer. Jeg skal sørge for det.
-Vi går videre... -Det er én liten detalj.
I overmorgen skal søsteren min gifte seg. I Roma. Italia.
Det kan ikke komme på tale.
-Det er bryllupet til lillesøsteren min. -Vi har alle søstre, Beth.
Jeg kan ta meg av dette fra Roma.
Jeg drar frem og tilbake på 48 timer, du har mitt ord, Celeste.
Gullsirkel-gallaen skal gå som smurt.
Det må den. Du har talent, Beth, men du er ikke uerstattelig.
Ha en god tur.
Så...
ITALIA ROMA
Hvor lenge er du i Roma?
48 timer.
Er ikke mye tid. Heldigvis tar det bare et øyeblikk å se virkelig skjønnhet.
Den evige stad er verdens mest romantiske by.
Man har ikke levd før man har elsket i Roma.
Dårlig dekning her, hva?
Legg vekk telefonen og se, signora. Velkommen til Roma!
Nevnte jeg at jeg er sent ute til min søsters bryllup?
Mange ganger. Så mye skjønnhet!
Og til slutt, den storslåtte Fontana d'Amore.
Et sted hvor romantikere fra hele verden kommer for å ønske om kjærlighet.
Gamle mennesker, unge mennesker, stygge mennesker.
De fortaper seg i kjærlighet. Så fint!
Ja, fint, takk.
Og lykke til!
-Amsale-kjolen ser flott ut. -Hei!
-Beth, vennen min! -Hei.
Jøss, se på deg. Du ser utslitt ut.
-Takk, mamma. -Hun ser bra ut.
-Du ser vakker ut. -Takk.
Hva skjedde med ''ikke se bruden før bryllupet''?
-Betyr det ikke uhell? -Vi har ikke tid.
Din fars tøs denne måneden venter med kjolen din.
Jeg hørte det.
Og hun er ingen tøs.
Hun er strandvolleyballspiller. Hei, kjære.
Hei, pappa.
-Hvordan går det? -Utslitt.
Beth, dette er Umberto, min forlovede.
Så du er søsteren min også, nå.
Kom igjen. Du må møte familien hans. De er morsomme.
Se om han har en bror.
-Pappa! -Fetter.
-Sleipe lille... Kom igjen. -Hvordan får han dekning?
-Du er sen, Nick. -Beklager.
Hvor er slipset ditt?
Der.
Vet det, men jeg får ikke signal.
Jeg må vite at du har kontroll over Slater Bradley-situasjonen.
Du bryter opp. Bare plystre hvis du kan høre meg.
-Stacy? -Der er jenta mi.
Tar seg av jobben.
-Alltid. -Har du det gøy?
Å, ja. Du kjenner meg, jeg elsker små, intime brylluper.
Hvis man skal være en bjørn, vær en grizzly.
Jeg vet ikke hva det betyr.
-Hva syns du om Tina? -Hun ser bra ut, pappa.
Er det alt du kan si?
Solbrun og oddsfavoritt til å fange buketten. Du er en heldig mann.
Jeg ønsker at du kan oppleve det jeg føler når jeg er med henne.
Kom igjen, Beth. Få opp farten. Jeg vil holde et bryllup igjen snart.
Det kan du. Det er tid for en ny kone snart.
-Beklager, det var stygt sagt. -Litt av et par, hva?
Du nekter å forelske deg, og jeg klarer ikke å la være.
Bare lov meg én ting. Når det kommer, vær åpen for det.
-Jeg skal prøve, pappa. -Der er dere!
-Det er vaseknusing nå. -Det er hva?
En tradisjon. Brudens forlover knuser en vase,
og antallet biter symboliserer antall år med lykke
-hun ønsker for bruden og brudgommen. -Oi! Litt av et press.
Greit? Så slå hardt.
-OK. -OK.
Beklager. Jeg siktet ikke der, men sannelig traff jeg.
Hun ønsker dem et liv med stor tragedie!
Nei, jeg gjør ikke det.
Jeg prøver å knuse den. Jeg prøver virkelig. Jeg knuste den!
OK. Vi er der nesten. Unnskyld meg.
Dø! Å, nei!
La meg ta meg av dette.
Jøss. Du er... Du er en ganske bestemt liten ting, hva?
Ja, vel, jeg sprakk den før du knuste den.
Jeg vet det. Ja, jeg vet det.
-Nick, forresten. -Beth.
Hyggelig. Ville introdusert meg tidligere, men jeg kom sent.
-Ja, jeg så det. -Jeg gjorde et intervju oppe i åsen,
og på vei ned ble jeg truffet av en geit.
-Herregud! Traff du en geit? -Nei, geiten traff meg.
Det var ikke min feil, og geiten har det bra.
-Hva sier de? -Det betyr ''tale''.
Jeg tror det er deg igjen. Vær så god.
Hei igjen.
Jeg er Beth, brudens søster.
Umberto, selv om jeg ikke har kjent deg så lenge...
Beklager. Jeg snakker ikke italiensk.
Umberto...
...selv om jeg ikke har kjent deg så lenge...
Jeg er rusten. Fint om du unngår obskure vendinger.
Ja. Klart. Jeg skal holde det enkelt. Takk.
Når jeg ser på deg, Joan, husker jeg en liten jente som trodde på magi.
Det jeg ser nå...
...er en voksen kvinne
som har sett all verdens magi bli til sannhet.
Joan...
Joan liker magi...
Dette er vanskelig.
Kanskje hvis vi alle klapper...
...gjør hun seg ferdig.
For du og Umberto lager magi her i kveld.
Vel, det var verdt et forsøk...
Og jeg vet at, hvis du kunne, ville du delt den følelsen med meg.
Og jeg vet at du vil...
...dele ham med meg.
OK. Det ser ut til at forloveren har brukt opp italiensken sin, så skål.
Jeg likte skålen din.
Takk. Umbertos bror har allerede prøvd seg,
og mesteparten av familien tror jeg er pervers, men takk.
Det er for å bringe hell.
Hvor lærte du å snakke så dårlig italiensk?
Syracuse. Umberto og jeg delte rom.
Han lærte meg å snakke til jenter på italiensk,
jeg lærte ham amerikansk fotball.
Jeg ville spørre deg før...
-Hvem er tjenesteleverandøren din? -Hvordan det?
Jeg så deg sende e-post, og jeg vil ha dekningen din.
Få telefonen. Må sende en jobb-e-post.
-Hvis jeg... -Du får ikke telefonen.
-Hvorfor ikke? -Du tar bare nummeret mitt.
-Nei da. -Du tar telefonen min,
ringer din og får nummeret mitt
og kommer med slibrige forslag klokken to om natten.
Vent! Vet du hva? Jeg trenger den. Jeg må blokkere den fra telefonen min.
Jeg kan ikke gi den til deg, for Umberto fikk meg til å slå av.
-På vibrasjon? -Nei, av.
-Ordentlig av? -Ja.
-Nicholas! -Fader Dino!
-Nicholas! -Fader...
Greit.
Kanskje kort igjen i kveld? Texas hold'em?
Nei. Du tømte meg på Umbertos utdrikningslag.
-Ikke mer kort på meg. -Jøss.
Jeg avla løftet for bare seks måneder siden. De sier det tar tid.
Akkurat.
-Tilgi meg. -Kom igjen, fader. Det går bra.
-Det er bare kortspill. Det går bra. -OK, ikke mer kort.
Det går bra.
-Se på de to. -Si at han er en snill fyr.
-Han er en helgen. Hun? -En engel.
-Helgen og engel. Jeg gir det et år. -Jeg ville ikke gitt det seks måneder.
Dette ekteskapet har holdbarhet som en banan.
-De har kjent hverandre i to uker. -Ikke tid nok til kredittsjekk.
-Hva? -Ingenting.
Nei, vent! Jeg vil ikke... Vent!
Min feil.
Beklager det.
Fortsett.
Hva driver...?
-Beklager. -Å, ja. Den er min.
Bare legg den tilbake der. Takk.
Hei!
Hei.
-Hva ropte han til deg? -Ingenting.
-Hva? -Ingenting.
Det betyr ''treffet''.
Jeg spilte fotball i college og...
...ble truffet hardt.
Fotball. Geiter. Du blir truffet mye.
Det er et kjent treff. Ikke akkurat det man vil bli kjent for.
Men det er fotball. Blir ikke alle truffet i fotball?
Jeg ble truffet av lynet. OK?
På banen. Under en kamp.
Ja. Jeg får ofte det blikket.
Det går bra.
Bortsett fra et mindre problem med sidesynet, er det bra.
Ja?
Du lukter som lavendel.
Du lukter som buskap.
Du er ikke så tøff.
Beth! På tide å skjære kaken.
Greit.
Han ser grei ut.
Men det gjorde faren din også.
-Har du sett henne? -Nei.
Vær åpen for det, Beth.
Stol på kjærligheten, Beth.
Tro på magi, Beth.
Hvorfor ikke.
Kom igjen. Der.
OK...
Selvfølgelig.
For en idiot.
Hva ser du på? Kjærlighetsfontene.
For noe vås. Vi venter hele livet
på at en perfekt fyr skal komme og ta oss med storm.
Vel, gjett hva. Han kommer ikke.
Hver av dere er et desperat ønske om kjærlighet...
...som aldri kommer til å innfris.
Så jeg redder deg.
Og...
...redder deg.
Deg bryr jeg meg ikke om.
Men jeg redder deg.
Magi.
-Og du... -Så nydelig.
Takk.
Og jeg redder deg.
-Hei, fader Dino. -Nicholas.
Kjærlighetspolitiet.
-Hallo. -Å, hei. Hei, det er Nick.
Nick hvem?
-Beamon. Fra bryllupet. -Hvorfor er han så sein?
-Joan ga meg nummeret ditt. -Selvfølgelig.
Jeg ventet ikke å få deg.
Skal jeg legge på så du kan snakke til maskinen?
-Nei. Dette er bra. -Hei, Nick! Hva skjer?
Gikk du deg vill? Ta med øl! La oss gjøre det!
-Jeg leter etter flaskeåpneren. -På kjøleskapet. Ser den herfra.
Du ga meg instruksjonskortet.
-Det er hjelpsomt. -Hvorfor vått?
-Jeg la det i et glass vann. -Hvorfor?
-Jeg vet ikke. -Det er rart.
-Kanskje vi kan spise middag senere? -Jeg spiser middag allerede.
-Kanskje en drink? Kaffe? -Nei.
Nei til hva?
-Drinken eller kaffen? -Nei generelt.
Hvor lang tid skal det ta? Vi så Røtter mens du var borte!
Kanskje jeg har misforstått,
men trodde at vi kom overens her om kvelden?
Ja, Nick, du har nok misforstått.
Hvem vinner i en kamp? En hval eller en gorilla?
-Helt klart hval. -Kommer an på om de er i vann eller ei.
Hva med et par gorillaer?
-Hvis de er i vann, taper de. -Tror dere ikke de svømmer bra?
Tror de svømmer greit. Vet ikke om de svømmer bra.
Bare vær engelskprofessor.
Hvorfor er du så sen? Jeg hadde ikke skjegg da du gikk.
Fint. Hva er dette?
-Hva ser det ut som? -En flaskeåpner.
Bruke den til å åpne ølflasker? Øl ville vært fint.
Det ville vært fint. Det ville vært flott.
Hei! Du ringte vel ikke ei dame under spillet?
Greit om jeg repeterer nummeret? Det bryr deg ikke?
-Nei. Gi meg den! -Hallo? Jeg elsker deg.
Så nærtagende plutselig.
-Jeg er ikke nærtagende. -Du er følsom.
Jeg er ikke... Jeg er ikke følsom.
Det er det en følsom person ville sagt.
Ja vel.
Jeg tror ei jente har forhekset deg.
Nei!
Vent! Jeg må bare se føttene dine!
OK, jeg jager. Ikke noe problem. Det er flott utsikt bakfra.
Vent!
Leken er i gang!
I Italia, når en kvinne løper sin vei, betyr det at hun elsker deg!
Du må elske meg så høyt! Bella, vent! Vent!
Hvordan kan jeg vise min kjærlighet, hvis du ikke stopper?
Mi amore, jeg trenger bare et øyeblikk med føttene dine!
Jeg kommer!
-Er du spenna gæren? -Går det bra?
Jeg vet ikke hva du sier. Hva sier han?
Vet ikke. Jeg snakker ikke idiot.
Vær så snill, la meg...
-...se dine magnifico føtter. -Hva? Nei!
Hei, dette er deg.
-Dette også. -La meg forklare.
Jeg heter Antonio Guiseppe Donatello.
Jeg er fra landsbyen Nunzio i Italia.
Jeg... Å, milten min. Det går bra.
For to dager siden hadde jeg et syn. Jeg så kjærlighetens ansikt, ditt ansikt.
Deretter så jeg halsen din, torsoen din...
Skjønner. Jeg skjønner.
Men... Jeg kunne ikke male føttene dine.
-Kom du for å male føttene mine? -Også for å fortjene din kjærlighet.
Jeg tror du blander meg med en annen.
Legg på litt is og vær forsiktig.
OK! Jeg skal male ansiktet ditt på alle bygningene i denne byen
til du anerkjenner min kjærlighet!
Hei. Jeg har litt dårlig tid, så... Takk.
-Ikke noe problem. -Er ikke dette stedet bra?
Du får gjort jobben din, ingen bryr deg.
Maten er bra. Lav karb, høy protein.
Det eneste valget når jobben krever at man er
tonet og trimmet.
Å, ja, her, ikke strekk halsen.
Vær så god. Nyt synet. Ja, jeg har sett det blikket før.
Du er usikker fordi jeg er en modell.
Men jeg vil ikke at du skal være redd. Jeg er en vanlig fyr.
Dette er portfolioen min. Liksom visittkortet mitt.
Dette er for det meste gratisjobber, eller spekulativt.
Jeg tror det er en ekte hund.
Og her er kronjuvelen. Jeg er Gasee-fyren.
JEG HAR GASEE. OG JEG FØLER MEG SEXY.
-Jøss. -Jeg er Gale. Som en sterk vind.
Jeg tok det navnet fordi
det er den mektigste kraften i naturen.
Til å forme og erodere jorden, er den...
-Man kan føle den. -Jeg tror det er vann
-som eroderer. -Tror ikke det er vann.
-Jeg tror det er vind. -Som Grand Canyon.
Jeg skal slå det opp.
Sprøtt. Vet ikke om jeg skal se på mitt speilbilde eller deg,
-så vakker er du. -Vet du hva? Jeg må gå.
OK, du ba om det.
-Ja, hun er tilbake. Hei. -Du kan ikke bare ta av skjorten.
Jeg hører ingen klager fra publikum, så...
-Ta på skjorten din igjen, kryp. -Vær så god.
Jeg vet at dette ser sprøtt ut. Og kanskje jeg er litt sprø,
for jeg har aldri prøvd å dele skjønnheten min med noen før.
Og jeg tror det er fordi jeg er forelsket i deg. Ordentlig.
Bra første date, Beth! La oss avtale en til snart.
Kom igjen, ta på skjorten din.
Alvorlig talt, er det en lege her,
for det er en slags rar hevelse i denne...
Det kan vel ikke være normalt? Mennesker er ikke...
-Desserten er servert. -Sett deg, Gasee-fyr.
-Å, beklager. -Unnskyld meg, frøken. Frøken?
Jeg tror du mistet denne.
Oi... Ja, takk.
Jeg vet ikke hvordan den falt av. Takk.
Frøken?
-Hvordan...? -Tiden flyr, men magien flyr raskere.
Å, du er gatetryllekunstner.
Takk skal du ha, men jeg har ikke tid akkurat nå.
Du har all tiden i verden.
Pokker. Nå begynner det å bli litt skummelt
for du må ha rørt meg, og jeg kjente ingenting.
Velg et kort og jeg skal vise deg hjertet mitt.
-Gjør det! -Gjør det!
Hvis jeg velger et kort, vil du slutte å stjele klokken min?
-Sannsynligvis. -OK.
Se nøye. Ikke vis det til meg.
-Skulle ikke det. -Legg det tilbake.
-Klare, alle sammen? -Jøss.
-Det er ikke kortet mitt. -Jeg vet det... jokeren er meg.
Hekta på kjærlighet. Jeg sa jeg skulle vise deg hjertet mitt.
Er dette kortet ditt?
Kom hit. Litt hjelp her, takk.
Hei, lille jente, kan du gi meg hjertet mitt?
Har New York blitt enda sprøere?
-Søsteren din på linje to. -Ta en beskjed.
-Hun sier det er viktig. -Greit. Sett henne over.
Hei, Joan.
Hva gjorde du i Fontana d'Amore
-under bryllupet mitt? -Hvorfor tror du...
Jeg ser på et bilde av deg.
Det er forsidenyheter her. Hva tenkte du på?
Jeg vet ikke. Litt døgnvillhet, litt champagne, eller mye,
med ett sitter jeg i fontenen og plukker mynter.
Tok hun mynter fra fontana? Det er ikke bra.
-Hvorfor ikke? -Det er en legende,
hvis man tar noen sin mynt fra fontana,
vil de forelske seg i deg.
-Men det er latterlig. -OK. Da legger vi på!
Jeg tror på magiske mynter.
-Var du i den telefonen? -Kjærligheten står på terskelen din.
Har noen menn kommet etter deg siden bryllupet?
-Vel... -Herregud. De har det.
Ja, et par raringer kom bort til meg i morges...
Det er noen magiske krefter i gang her.
Jeg tror ikke på magi. Vet du hva jeg tror på?
-Kunst. Hvor er min Slater Bradley? -Sa at jeg hadde kontroll.
Forsikringsselskapet ville øke prisen,
så for å hevde meg, ba jeg dem om å ryke og reise.
-Ba Hillman & Craft om å ryke og reise? -Ja.
Det stykket kom fra en samler i Australia.
Sender vi det med fly i dag, blir det ikke tollklarert før gallaen.
Da har jeg ikke noe hovedstykke til Gullsirkelen.
Jeg skal ringe Hillman & Craft. Tror ikke jeg har brent den broen.
Nei. Det er for sent nå.
Jeg må fortelle Celeste det.
Hallo?
Hei. Nevnte jeg at Joan ga meg mobilnummeret ditt?
-Litt travel nå. Hva vil du? -Samme som i går.
Hva må jeg gjøre for å overbevise deg
-om at jeg ikke er interessert? -Hva du må gjøre?
Du må se meg inn i øynene og si det.
Da må vi treffes, og jeg har ikke tid...
-Hei. -Forfølger du meg nå?
Nei, jeg bare støter på deg på en planlagt måte.
Jeg har et stort problem akkurat nå.
Jeg mistet utstillingens hovedstykke.
-Beth? -Celeste.
Dette er mr Al Russo, vår nyeste beskytter.
-Han ba spesielt om å treffe deg. -Så klart. Hei.
-Beklager. Har vi møttes tidligere? -I mine drømmer.
Beth har sikret en sjelden Slater Bradley som hovedstykke i utstillingen.
Faktisk, Celeste...
-Nick Beamon? Er du Nick Beamon? -Ja.
Treffet Nick! Vil du snakke om smerte, denne fyren...
-En million volt i nakken. -Fascinerende.
Beth, du har vel Slater Bradley-en?
-Celeste, det er... -Min feil,
og jeg skulle si det...
Hun har tilgang på noe bedre.
-Nå er ikke tidspunktet. -En original Petrocelli.
Tittelen på bildet er Pine. Det har aldri blitt vist offentlig.
En Petrocelli som aldri har blitt vist?
Det stemmer. Damian Petrocelli ga meg kopien
-og lovte å brenne negativet. -Hvorfor?
Fordi jeg er fotografiets motiv.
Og jeg er villig til å gjenoppleve ydmykelsen,
for jeg vet at så lenge Beth er involvert, er det i gode hender.
Hva med den private omvisningen?
Følg meg.
...inkludert Cézanne, Degas, Manet, Picasso og van Gogh...
De er hengt veldig fint. Du har gjort en bra jobb.
Jeg har noe til deg. Dette er en gave til deg.
Du store.
Den er ikke fra Tiffany.
PØLSEKONGEN
-Pølse. Det er ansiktet ditt. -Ja, det er det.
Dette høres kanskje litt rart ut, men innpakket kjøtt er mitt livsverk.
Jeg er som en kurator, akkurat som deg. En pølsekurator.
-Vel, lidenskap er lidenskap. -Det er akkurat det jeg sier.
Det fins ingen følelser
som ikke kan bli uttrykt gjennom pølser.
Og den bratwursten sier
''Hei, og takk for at du viser meg museet.''
Hvem visste at bratwurst kunne si alt det?
-Beth. -Si at du er her
fordi du er interessert i moderne kunst.
Jeg er interessert, men i deg, Beth.
Det holder. Turen er over.
Jeg vet det virker sprøtt. Det er sprøtt for meg også.
Vil du leke katt og mus? Jeg kan leke katt og mus.
Du glemte pølsene dine!
GUGGENHEIM MUSEUM TJENESTEINNGANG
Å, nei.
-Beklager. -Å, det gjør vondt.
Beklager. Jeg visste ikke at det var deg. Jeg...
Jeg beklager virkelig.
Det gjør vondt, men smaker så godt.
-Hva er det, mint? -Munnspray.
Du skremte meg, jeg hadde ikke noe annet. Jeg beklager.
-Kan jeg se? Ta vekk hendene dine. -Du vil gjøre det verre.
Jeg skal ikke gjøre det verre. Ikke vær en unge. Jeg er så lei meg.
Jeg ante ikke at det ville gjøre så vondt.
Det gjør ikke så vondt. Jeg tullet bare.
Syns du er sjarmerende, hva?
-Litt. -Ja. Vel, du er det. OK?
-Hva? -OK.
-Hvor skal du? -Jeg kjenner din type, Nick.
Og hva slags type er det?
Kom igjen. Jenta i rød kjole som kysset deg ved fontenen?
-Så du det? -Ja.
Det er derfor du har vært kald de siste par dagene.
-Er det vanskelig å tro? -Det var Umbertos sprø kusine.
Du vet at det er hett blod i den familien.
Ja, du virker så lei det.
Jeg var litt lei det. Særlig etter at jeg møtte deg.
Vent!
Å, nei. Denne vei.
-Hei, Beth! Det er meg, Al Russo! -Å, la oss krysse.
Vent et øyeblikk.
-Bare et øyeblikk! -Beklager, Nick! Jeg må gå!
-Bare... -Jeg må gå.
Vent! Beth! Beth, vent.
Jeg så ikke det!
OK, Lance, du klarer dette. Må bare ha tro.
Jeg gjør det store mumietrikset, og Beth vil elske meg.
Det virket for Houdini, det burde virke for meg.
OK, her kommer hun.
Jeg vet ikke, Joan. OK? Jeg vet ikke hva jeg tror lenger.
Jeg vet bare at dette er sprøtt, og jeg må få en slutt på det.
Vi sa at dette ville skje.
OK, så hva må jeg gjøre for å ende dette marerittet?
Du må gi myntene tilbake til Fontana d'Amore.
Er det alt? Og trolldom brutt, og disse mennene lar meg være?
Jeg sender myntene til deg nå.
Det holder ikke. Hun må gi dem tilbake selv.
Jeg kan ikke bare fly tilbake til Italia for å legge magiske mynter i en fontene.
Det må finnes en annen måte å ordne dette på.
-Prøve å nyte oppmerksomheten? -Joan...
Beth! Det er meg, Lance.
Jeg setter rekord for deg. Jeg vet det ser skummelt og farlig ut,
men hvis jeg kan gjøre dette, rett ut av tvangstrøyen...
Stopp!
-Hva gjør du i leiligheten min? -Forbløffer deg!
Ingen har gjort mumietrikset på under tre minutter.
-Juan, hvor lenge? -Tre minutter og 53 sekunder.
Det gikk jo ganske fort. Sikker på at du tok tiden riktig?
Skal du oppnå noe, må du jobbe for det.
Du ofrer ikke nok tid.
-Ikke foran kjæresten min. -Hvem i all verden er det?
Juan, assistenten min.
Han har tatt opp alle illusjonene på video. Uansett...
-Begge to, ut av leiligheten min, nå. -Nei, vent.
Hør her. Du store. Parfymen din er berusende,
og håret ditt lukter som kanel!
Ut!
Hei, Nick... idiot.
Fant du de gamle Giant-bildene jeg ba om?
Jeg er profesjonell fotograf. Jeg er ikke assistenten din.
Ville satt pris på litt respekt, men ja, her.
Eller, i stedet for respekt, kan du og jeg sjekke opp to damer,
og forlate den som vet mer om wookieer alene med dette.
Jeg kan ikke komme på den festen.
Hva? Nei, lørdag kveld er det ESPN-festen.
Det er jobb og lek. Herregud. Det er jenta.
-Museumsjenta, ikke sant? Visste det. -Du forstår ikke.
Du skulle sett henne. Jeg klarer knapt å følge med. Hun er smart.
Hun er vakker. Hun er morsom.
Herregud, nei. Slutt! Slutt å like henne!
Ikke gå lenger før jeg kan spionere litt på henne.
Spionere? Er du i etterretning? Absolutt ikke.
Hva vet du egentlig om henne?
Jeg lar ikke vennen min gå inn blindt.
-Puck! Nei! -Nei?
-Nei! -Nei?
-Nei. -Hva med ja?
OK, gå.
Hei! Se på deg! Se på meg, vi ser bra ut!
Jeg kan ikke jogge. Jeg har svake haser.
Det er greit. Jeg dør nesten. Men jeg...
Robert Longo, Kiki Smith, Carl Riddle...
TlL BETH
BETH, LA OSS VÆRE VAKRE SAMMEN.
Jøss! Det ser flott ut!
La oss være vakre sammen. Hvor skal du? Beth!
Den kommer tilbake om fire minutter. Det blir bra!
Jeg kan forklare.
Det er et veggmaleri av deg naken på 82nd Street. Skal vi starte der?
Jeg vet det. Det er faktisk morsomt...
-Kan vi starte et annet sted? -Blomster overalt!
En plutselig, uforklarlig endring i programmet for Gullsirkel-gallaen.
Jeg må ha tillit til kuratorene mine, Beth...
Du ville ikke tro det hvis...
Du har rett.
-Beklager. -Du lovte meg at dette programmet
-går av stabelen uten problemer. -Det vil det.
La meg være helt klar. Gjør det ikke det, sørger jeg for
at det eneste kunstverket du får komme nær,
er Elvis-maleriene som selges i Times Square.
-Forstått? -Ja.
Dette blir et alvorlig slag mot selvfølelsen din.
Kanskje du skulle sette deg.
Husker du den jenta? Hun du ville slå deg sammen med?
Hun du ville være familiemann med?
Gjett hva. Hun er en større spiller enn deg!
Overraskelse! Se.
Utenlandske menn, gamle menn, Houdini, en halvnaken herre.
Denne jenta får mer på én ettermiddag
enn du fikk i hele seniorsesongen.
Beklager, men alt er der.
Det er klart hva jeg må gjøre.
Ja.
Jeg må jobbe hardere.
-Jeg tenkte akkurat på deg. -Jeg tenkte akkurat på deg.
Beklager at jeg løp min vei her om dagen.
Jeg har hatt en av de ukene.
Ja, det virker slik. Går det bra?
Det er mye jeg gjerne vil fortelle deg.
Dessverre må jeg komme til saken. Rygg litt.
lnnsamlingsaksjonen ved museet er i morgen,
-og jeg må få tak i den... -Petrocellien.
Jeg vakler litt med det nå.
Men det er hovedstykket på smerteutstillingen.
Ja, men har du tenkt på min smerte, min lidelse?
-Hva? -Jeg vil føle meg bedre
om vi kunne snakke om det, kanskje over middag?
Et sted som heter Blackout.
-Klokken 20.00? -Driver du med utpressing nå?
-Egentlig opptrekkeri. -Om jeg kommer på middag,
-får jeg Petrocellien? -Jeg må stikke. Ses klokken 20.00!
-Har du en date? -Det er ingen date.
Så, hva skal du ha på deg?
Marineblå bluse, blyantskjørt, og åpne sandaler.
-Hei. -Hei.
Oi. Du ser flott ut.
Jeg hadde ikke tid til å gjøre meg klar.
Er det her?
Ja. Det skal visst være mye bedre lenger bak.
-OK. -Hør her,
vi kom litt skjevt ut. Faktisk kom vi rett ut,
og Umbertos kusine rotet til alt...
Jeg vil ikke snakke om det nå.
Jeg ville bare si at siden den kvelden i Roma...
Hei! Jeg heter Ilona, og jeg er sanseveilederen deres i kveld.
I kveld skal dere få nyte et deilig gourmetmåltid
uten primærsansen syn.
På den måten blir de andre sansene deres forsterket
og dere får en spennende, ny kulinarisk opplevelse.
Mener hun det?
Ja. Vårt siste gode øyeblikk var da lysene gikk ut i Roma,
og nå kan vi ta opp tråden der vi glapp.
Det er vakkert. Ta hånden min og jeg skal føre dere til bords.
La oss gå i tog.
Her er vi. Bare følg meg. Hold dere nær.
La øynene deres sitte i baksetet mens sansene deres kjører.
-Det er møbler. -Det er en stol. Veldig bra. Veldig bra.
Du ville ikke ha følt den stolen hvis øynene...
Å, guri!
-Beklager så mye. -For et eventyr.
Greit. Det er et hode. Det er en manns hode.
-Det er så mange folk! -Jeg tror jeg ødela noe.
Bare gå videre. Det er en kvinne, sir.
-Beklager. -Greit.
Her er bordet deres. Følg stemmen min til stolen.
-Følg stemmen min til stolen. -Her?
Hvor er stemmen min? Baken din skal gå omtrent her.
Jeg vet at du ikke kan se dette, men du har en gentleman.
La meg hjelpe deg med jakken. Det er vanskelig på grunn av musklene dine.
-Ja. -Her er vi.
Lukter du meg?
OK. Om få minutter kommer vinen deres.
Trenger dere noe, bare rekk opp hånden,
og en av betjeningen kommer for å hjelpe.
Husk, dere kan ikke se oss, men vi kan se dere.
Dette er... Dette er ganske...
-Ganske stilig. -Skummelt.
-Det er fantastisk! -Jeg trodde du hadde gått.
Vinen din blir helt ut på klokken to foran deg. Nyt.
Vær så god.
Jeg håper ikke du bestilte noe dyrt.
Hun kunne ha byttet til en billig flaske uten at vi visste det.
Er her fortsatt. Og jeg ville aldri gjort det.
Blir du under hele måltidet, eller...
Nei. Jeg skal la dere to bli kjent med hverandre på et dypere nivå,
og jeg skal gå og røre andre folk i restauranten.
-OK, da. Takk. -Greit.
Jeg tror hun endelig har gått. Det er veldig mørkt.
Jeg skal si deg dette. Selv i mørket er du vakker.
Dette er ganske fint. Det er det beste jeg har følt meg siden Roma.
Beth, det er Al Russo.
-Jeg har lett etter deg. -Hvem er dette?
-Ditt allerwurst mareritt, kompis. -Å, nei.
Føttene...
Se hvem det er, principessa.
-Kjøttbolle! -Pølsekongen!
Vet noen hva... klokken er?
-Herregud. -Hei, klokken min er borte.
Prøv å være praktfull, og ingen kan se deg.
-Hvem er det? -Kelner?
Føles som jeg kjører en Lamborghini med teppe over.
-Bestilt åttepakning? Nyt det. -Jeg hadde det fint, men jeg må gå!
''Fint''? Vi kom jo nettopp! Beth, vent. Beth...
-Frue! -Hva i all verden foregår?
Folk mister mye mat på dette stedet.
-Er det spis og stikk av i mørket? -Jeg hadde henne, og du ødela.
-Han tryllet henne vekk. -Få henne tilbake, trollmann!
Drosje!
-Beth! -Vær så snill, la meg gå.
Kan du fortelle meg hva som skjedde der?
-Hvor mange går du ut med? -Jeg går ikke...
De karene kjenner meg ikke. De er blitt... forhekset.
Beth! Beth, hei!
La meg være! Jeg kjenner deg ikke!
Beth, det er meg. Tannlegen din. Dr. Moscowitz.
-Beklager, dr. Moscowitz. Hei. -Er alt i orden?
Gud, ja. Og jeg bruker tanntråd to ganger om dagen.
Fint.
-Jeg vil ikke snakke om det. -Tannlegen din? Går det bra?
Jeg vil bare komme meg vekk.
OK.
-Hvor vil du gå? -Jeg vil ikke...
Hvor vil du føle deg trygg?
Jeg kom hit med foreldrene mine da jeg var liten.
Jeg trodde stedet var magisk.
Og faren min sa at taket var laget av glass
slik at Gud kunne se maleriene fra himmelen.
Oi.
Jeg vet det.
Hun het Marie-Thérèse Walter.
Hun var 1 7 da Picasso forelsket seg i henne.
Picasso var allerede gift, og 30 år eldre enn henne,
så de holdt forholdet hemmelig.
Men han dokumenterte lidenskapen ved å gjemme initialene hennes i noen bilder.
Picasso var selvfølgelig ikke helt klar til å slå seg til ro,
og han forlot Marie-Thérèse for Dora Maar,
akkurat som han forlot Olga for Marie-Thérèse.
Men Marie-Thérèse sluttet aldri å elske Picasso.
Og hun hang seg etter at han døde.
Hei...
Går det bra?
Hun elsket ham så høyt, men når det kom til stykket, elsket ikke han henne.
Det er bare trist.
Du vet, det trenger ikke alltid være slik.
Hver gang jeg har prøvd det, har jeg blitt såret.
Hver gang.
Jeg møter en fyr, og jeg syns det er flott.
Og alle andre tenker bare
på hvor mye bedre det skal bli.
Og jeg venter konstant for at det uunngåelige skal skje.
Lynet slår faktisk ned nå og da, Beth.
Stol på meg. Jeg vet det.
Ønsker jeg kunne tro det.
Du kan det. Det kommer ikke til å skje noe uunngåelig.
Dette er virkelig.
Jeg er virkelig.
-Pokker! -Det går bra.
-Et øyeblikk.
Seks øl kommer, ingen øl går!
Hva driver du med? Kom igjen. Er hun her? Hva heter hun? Betsy?
Hater deg. Du ødelegger livet mitt.
-Du fant det. -Det er så vakkert.
-Og så trist. -Ja, det er greit.
Vet du, hver gang jeg ser på det, tenker jeg bare på...
...alt fotball har betydd for meg og familien min,
og spesielt for faren min.
Alle drømmene... vekk på et øyeblikk.
Det var det virkelige treffet.
Å, nei.
-Hva? -Jeg må gå.
Hva er galt? Vi kan gå saktere.
-Jeg må bare gå. -Vent.
Vent. Hei!
-Jeg forstår det ikke. -Jeg vet det, Nick.
Og det vil du nok aldri gjøre.
Men det er ikke virkelig. Og det blir aldri virkelig.
Hva med fotografiet?
Behold det.
Jeg vil ikke se deg i smerter.
Er dette alle programmene? Jeg vil ikke glemme noen.
Alt skal gå bra, Beth. Jeg vet det.
Nei, det skal ikke det.
Det er hans brikke. Han er bare forhekset. Det er ikke virkelig.
-Hallo. -Hør her, jeg har gode nyheter.
Umberto snakket med bestemoren.
Man kan bryte trolldommen på en annen måte.
-Kan man? -Ja.
Du trenger bare å gi myntene tilbake til mennene.
Trenger ikke være til fontenen. Gi tilbake mynten, dermed kjærligheten.
Gi tilbake myntene, gi tilbake kjærligheten?
Ja.
Vil det bryte trolldommen? Og få meg ut av dette rotet?
Ja! Alt går over. Er ikke det bra?
-Ja. Det er bra. -Jeg visste du ville bli lettet.
-Dette er for ditt eget beste, sjef. -Akkurat det jeg ønsket meg.
Ja! Å, jeg må gå. Lykke til i kveld. Jeg ringer deg senere.
-Glad i deg. Ha det! -OK.
Hei, sjef, jeg begynner å stille opp. Ser deg på Gugg.
Jøss.
Kom inn.
OK.
Det er fint her. Veldig fint. Jeg liker det du gjør. Ganske moderne.
-Veldig fint sted. -Vakkert.
Veldig fint. Du ser bra ut. Gleder du deg til i kveld?
Går det bra? Du ser trist ut.
Dette blir vanskeligere enn jeg trodde.
Jeg er glad for at dere alle er her.
For jeg må fortelle dere noe.
Kom hit.
Sofaen. Dere kan sitte på sofaen.
-Skal du si det til oss på sofaen? -Ja.
Hun skal velge en av oss.
Som Ungkaren. Jeg elsker det, med rosen.
-Jeg liker oddsen min. -Det er deg.
Jeg vet ikke hvordan jeg kan si det, annet enn at...
Dere elsker meg ikke.
-Tro meg, jeg elsker deg. -Nei, dere gjør ikke det.
-De gjør ikke det, men jeg gjør. -Jeg elsker deg så høyt.
Jeg var full, men jeg tok myntene. Jeg tok myntene deres.
-Jeg elsker deg. -Det er ikke ekte. Dere elsker meg ikke.
-Så mye jeg kan elske noen. -Nei.
Vi er ikke forelsket. Jeg er forelsket i en annen. Jeg elsker Nick.
Jeg elsker Nick.
Jeg elsker Nick mer enn jeg elsker jobben min, som er stort for meg.
Det er ikke deres feil, og jeg beklager virkelig.
Jeg elsker ham selv om han ikke elsker meg.
Skjønner?
Jeg skjønner det å elske noen...
...uten at de elsker deg.
Det gjør vi alle.
-Det er noe dritt. -Dette suger.
Beklager, dere.
OK...
Hele poenget med kjærlighet er å sette en annen sine behov før dine egne.
Kanskje det er derfor jeg er her. Kanskje det er derfor vi alle er her.
Kanskje for deg.
-Han har kanskje et poeng. -Nei, det er sant.
-Hvordan kan vi hjelpe? -Takk.
Alt dette vil bli klarere når jeg gir dere noe tilbake.
Å, nei.
Stacy.
-Hva i all verden...? -Hva?
-Det var rart. -Jeg sverger på at det var ikke meg.
Det var bare...
...elektrisk storm har forårsaket mørklegging og trafikkork
i hele byen. Trafikklys er nede i hele byområdet.
New York City er stoppet helt opp.
-Vi må holde oss inne. -Jeg lager mat til alle. Vi spiser.
Nei. Vi blir ikke her. Dere blir ikke her.
Jeg må til Guggenheim. Dette må slutte nå.
Etter at vi har spist.
Vent.
Hvis vi elsker henne, får vi henne til Guggenheim. Basta.
La oss gjøre det.
Jeg gjør det. Jeg skal gjøre det med mer stil enn dere alle.
Vi tar bilen min. Har nettopp hentet den fra Italia.
Har du en bil?
Den er molto grande. For én, to... Nei, det går bra.
Kom igjen! Opp med farten!
-Komfortabel? -Hvor er nøklene?
Jeg hadde nøklene hos deg.
-Ta nøkkelen. -Gi ham nøklene.
-Jeg er det jeg er. -lrriterende.
-Hvem lager denne bilen, Fisher-Price? -I Italia er dette en mellomstor bil.
I Amerika er det en klovnebil.
Forsiktig.
-Det er Stacy. Legg igjen beskjed. -Ring meg når du får denne.
Og ikke gjør noe med de myntene. Jeg er på vei.
-Jeg ventet noe litt større. -Bittelitt?
Legg deg på hornet. Kjør sikksakk. Se om du kommer rundt han der.
-Kjør som om du er i Roma. -Ikke noe problem.
Unna vei!
Det går bra.
Hvis dere ikke når dashbordet,
og dere vil holde fast på vaskebrettene, si fra.
En tjukk fyr på sykkel.
Beklager det.
Jeg gir deg tusen dollar hvis jeg får sitte foran.
-Det gjorde vondt. -Pokker ta!
Kom opp.
Der er Gugg!
Kommer!
-Bare slipp meg av her. -Nei, ikke nær nok.
Jeg tar deg rett opp.
-Nei, Antonio. Dørene! -Jeg klarer det. Dere må alle tro.
-Jeg tror ikke! -Jeg tror ikke!
Jeg tror!
Åpen!
Jeg klarte det!
Kan du trykke på fem?
Stacy.
Beth. Der er du. Du er en hit. De elsker utstillingen.
Petrocellien er... Hvordan?
Nick sendte den over i ettermiddag. Folk gråt da de så den.
-Og Celeste er... -Fornøyd.
Vi har allerede fått et rekordantall med finansielle løfter, Beth.
Jeg er veldig stolt av deg. Du er en fantastisk kurator.
De som vil være med meg til Thannhauser, kom denne veien.
Stacy... Jeg trenger myntene.
Men se på hva som skjedde, Beth. Nick gjorde alt dette for deg.
-Han elsker deg. -Jeg vet det.
Men hvis jeg tar kjærligheten hans mot hans vilje, er det ikke kjærlighet.
Vær så snill. Myntene. Jeg må gjøre dette på min måte.
-Du skal ikke til Guggenheim. -Dette er ikke min scene.
Hva snakker du om? Vi svømmer i fine damer.
LT er her. Skjer'a?
-LT! -Hva er problemet ditt?
Han kan navnet sitt. Hvor skal du?
Hvordan går det? Vi er fra kanalen.
Hyggelig. Vi er fans. Leser spalten din hver uke.
Takk.
Noen vi vil introdusere deg for. Nick, Shaq.
-Står til? -Bra.
-Leste artikkelen. -Ja?
-Stavet navnet mitt feil. -Det er korrekturavdelingen.
-Den fyren her? -Ja, denne fyren.
Unnskyld meg, Jeg må ta denne telefonen.
-Kan du ikke stave? -Jeg kan ingenting.
Beth. Hei, hvordan går det?
Nick, det er noe jeg vil fortelle deg.
Selv om det ikke vil bety noe etter i kveld.
Jeg vil takke deg... for å få meg til å tro på kjærligheten igjen.
Selv om det ikke var virkelig for deg, var det veldig virkelig for meg.
Hva betyr det?
Beth. Beth!
Hei!
Jeg gjetter på at denne tilhører deg?
Gjør den?
Sjekk lommeboken.
OK, stopp. Du må ta denne.
Kom igjen. Lukk hånden.
-Vent, jeg har et knep til. -Nei.
Nå husker jeg.
Jeg torde aldri å opptre offentlig
før jeg ville gjøre det for deg. Jeg trengte visst bare en muse.
-Hva skal jeg gjøre uten deg? -Du finner din muse. Din sanne muse.
Stol på meg, du vil ikke angre.
Er du en myntsamler?
Da jeg kastet denne mynten i fontenen,
ønsket jeg ikke at kona mi skulle komme tilbake.
Jeg visste det var umulig.
Jeg ønsket bare en sjanse til å føle det jeg følte da hun var her.
Og...
...ønsket mitt ble oppfylt. Du ga meg det.
Takk.
Hei!
Gi deg!
Er dette din euro?
-Det er rart. -Antonio?
-Anthony, egentlig. -Fra Nunzio?
-Nei. Newark. New Jersey. -Er du egentlig en lidende kunstner?
Lidende. Jobbet i skosalg de siste ni årene.
Angående å være kunstner, tenkte jeg at å dra til Italia ville gjøre meg til en.
Jeg syns du er en kunstner.
Jeg gjør det. Og jeg sier ikke det bare fordi jeg vil bli kvitt deg.
-Det er min profesjonelle oppfatning. -Takk.
Jeg tror jeg vil savne deg minst.
Ærlig talt, jeg tror ikke jeg lærte noen ting.
-Nei? -Men det var gøy å hjelpe deg vokse.
Ingen årsak.
Lykke til. Det er greit.
POLlTl
-Hva skjer? -Alle lysene er slukket.
En uvanlig elektrisk storm.
Jeg ville ikke krysset der hvis jeg var deg! Det er selvmord!
Søren, ikke igjen.
Jeg så ikke den.
-Det var egentlig begges feil. -Hva gjør du her?
Trodde du jeg skulle la vennen min gjøre dette alene?
-Føler meg tryggere. Takk. -Har hun en søster?
-Hun er gift. -Pokker.
Kom igjen. Hopp inn.
Du betaler for ny frontrute.
-Ikke spark. Jeg treffer deg igjen! -Og det går bra.
-Ikke tenk på meg. -Bra. Bryr meg ikke.
Og det er vel én til.
Leter du etter noe?
Jeg trenger den.
Oi sann, hvor ble det av den?
Å, der er de.
Nå er det to.
-Tilbake til én. -Gi den til meg!
Så det er vel over nå, da?
-Er det virkelig det du ønsker? -Spiller ingen rolle hva jeg ønsker.
Du har fått tilbake viljen din.
Helt siden jeg så deg i den fontenen...
...forandret noe seg i meg. Jeg kan ikke spise. Jeg kan ikke sove.
Jeg kan ikke gjøre noe uten å tenke på deg.
Jeg vet ikke hva som skjer med meg,
men jeg vil vite hva som skjer med deg.
Du tror visst at alle disse mennene er forhekset,
og at jeg er en av dem, men jeg er ikke det. Dette er virkelig, OK?
Jeg løp hele veien opp Fifth Avenue i en lynstorm
-fordi jeg ville si at... -Du elsker meg?
-Sa ikke at jeg elsket deg. -Nei. Du gjør ikke det.
Jeg sa det bare aldri. Du sa det, og jeg ville si det, men...
OK, din tur. Si det. Si det hvis du vil si det.
Hør her...
Det eneste jeg er forhekset av...
...er deg.
Jeg er forelsket i deg, Beth.
ELIZABETH & NICHOLAS INVITERER DEG I BRYLLUPET SITT
-Inviterte hun deg også? -Ja. Tony.
-Gale. -Ja.
-Hyggelig å se deg. -I like måte.
-Du ser bra ut. Bra snitt. -Du ser flott ut.
Vakker silhuett. Jeg så deg der ute.
-Du kan bære dress. Ja. -Takk.
-Du er en kunstner. -Ja. En slags.
Jeg står gjerne aktmodell.
Gjerne.
Flott.
Det vil jeg gjerne.
Jeg beklager dette, Beth. Det er min feil.
Jeg fant den i posen med trylleknep.
-Den er ikke min, så... -Herregud. Den er Nicks.
Jeg ga deg visst feil brikke i museet.
Han er fortsatt forhekset.
-OK, takk. På tide å dra. -Er du søsteren hennes?
-Vil du se en illusjon? -Ha det.
Vil du ikke bli blendet?
-Herregud, Beth. Jeg beklager. -Hva skal jeg gjøre?
La showet starte.
Pappa.
Da du giftet deg med mamma, trodde du at dere kanskje ikke ville få det til?
Elizabeth Ann.
Du kan ikke lære av mine feil.
Du må gå ut og gjøre dine egne.
Du kan få hjertet ditt knust, eller
du kan ha det beste kjærlighetsforholdet som noen gang har vært,
men du får ikke vite det med mindre du prøver.
Men hva om det var en garanti mot å bli såret.
Vennen... lidenskapen ligger i risikoen.
Det er som jeg alltid sier, ''Hvis du skal være en bjørn...''
-''Vær en grizzly.'' -Det er jenta mi.
Et ekteskap er som alle kontrakter,
som de to inngår under øynene til Vår allmektige fader.
Hvis det er noen her som vet om grunner til at Beth...
...og Nicholas ikke skal giftes her i dag,
snakk nå, eller vær for alltid stum.
Noen?
Det kan være hvem som helst. Man trenger ikke kjenne dem.
OK, fader, det virker som ingen har innvendinger, så la oss fortsette.
Vil du, Nicholas, ta Beth som din uformelige gifte hustru?
''Lovformelige.'' Ja.
Hva er det med ham?
Og vil du, Beth, ta Nicholas som din uformelige gifte mann?
For å elske, amore, ære
til morte, døden, skiller dere ad?
Tenk, bella. Dette er et stort ansvar.
Nei.
Jeg kan ikke gjøre det mot deg, Nick. Beklager.
Du syns du er morsom, hva?
Syns du det var morsomt å se meg helt sprø?
Var det gøy å se at livet mitt ble snudd opp ned på grunn av kjærlighet?
For jeg syntes det.
Beth!
Jeg har et spørsmål.
Hvorfor gir du meg pokerbrikker hele tiden?
Fordi du fortjener å få den tilbake.
Du kastet den i fontenen og ønsket deg kjærlighet,
og jeg vil ikke beholde den lenger.
-Nei, det gjorde jeg ikke. -Gjorde du ikke?
-Nei. -Så hvem gjorde det?
Jeg aner ikke.
Så alt dette er virkelig?
Er dette virkelig nok?
Fri fra fristelse!
Sa ikke du at på Umbertos utdrikningslag...
Faderen tømte meg ved pokerbordet. Ja.
Resync: Xenzai[NEF]
SLUTT
NYGIFT